Tsiviliseeritud juudid, keda me Saksamaalt teame...
annavad meile vaid ebatäiusliku pildi...
juutide rassilisest omapärast.
See film näitab Poola getodes filmitud originaalkaadreid.
Need näitavad meile juute, nagu nad tegelikkuses on,
enne kui nad end...
tsiviliseeritud eurooplase maski taha peidavad.
Sõjakäik Poola andis meile võimaluse tutvuda juutlusega selle pesapaigas.
Siin, Poolas, elavad peaaegu neli miljonit juuti,
kuid asjata on otsida neid talurahva seast.
Nad pole sõja tagajärgede käes kannatanud, nagu põline Poola elanikkond.
Nad istusid erapooletutena Poola linnade pimedatel getotänavail.
Tund aega pärast saksa okupatsiooni algust tegid nad juba taas oma äri.
Meil, sakslastel, oli juba kord 25 aasta eest võimalus heita pilk Poola getosse.
Seekord on meie pilk tänu viimaste aastakümnete kogemustele teravdatud.
Mitte nagu 1914. aastal, kui nägime groteskseid...
ja naljakaid, kahtlaseid geto kujusid.
Seekord saame me aru, et siin asub katkukolle:
katku, mis aaria rahvaste tervist ohustab.
Richard Wagner on kord öelnud: „Juut on inimkonna allakäigu kujukas deemon.”
Ja need pildid kinnitavad ta väljaütlemise õigsust.
Juutide kodune kooselu näitab selle tsivilisatsiooni loomisvõime puudulikkust.
Lihtsalt öeldes: juudi elamud on räpased ja hoolitsemata.
Need juudid pole sugugi vaesed. Pärast aastakümneid kestnud äri on nad piisavalt kokku kuhjanud,
et soetada korralikud, mugavad kodud.
Aga nad elevad põlvest põlve ühtedes ja samades lutikatest kubisevates hurtsikutes.
Ümbruse segadusest hoolimata, jätkavad nad seal samas oma palvetega.
Ülakeha pendel-liigutused kuuluvad eeskirjadepäraselt juudi pühakirjade ettelugemise juurde.
Juutide peamine "seltsielu" toimub tänaval.
Väga harva võib juute leida tegemas kasulikku tööd.
Ja kui leidubki, siis pole see enamasti vabatahtlik.
Saksa militaar-administratsioon käsutas nad koristustöödeks kohale.
Nende puhul on näha, et nad pole tööga harjunud ja seda ka ei armasta.
Aga see pole abitus, millele tuleks kaasa tunda.
Need juudid ei taha tööd teha, vaid kaubelda.
Siin on nad oma elemendis.
Ei ole tõsi, et juute sunnitakse äri tegema sellega, et teised elualad on neile suletud.
Tõde on vastupidine,
kuna see nende iseloomule ja loomule vastab.
Teadmatu tahaks neid kaubitsevaid lapsi kõigepealt näha kui suure vaesuse ohvreid.
Kes neid aga pikemalt jälgib, saab aru,
et nad on uhked, et saavad seda teha nagu suured.
Sellel noorsool ei ole mingit idealismi nagu seda meie omal on.
Nende jaoks ei ole individuaalne egoism ühise hüvangu teenimiseks.
Vastupidi, juudi rassimoraal proklameerib - vastupidiselt aaria rassi kombelisuse arusaamale,
iga juudi taltsutamatut egoismi kui jumalikku seadust.
Ta religioon teeb juudile pettuse ja viiviste kogumise justkui kohustuslikuks.
Moosese viiendas raamatus on öeldud näiteks:
„Võõrale võid sa viivise eest laenu anda, võõrast võid sa petta, oma venda aga mitte,
et Jahve - su jumal - sind su kõigis tegudes õnnistaks.”
See tähendab, et juudi jaoks on „äri” ajamine teatud liiki püha tegevus.
See on mittejuutidele midagi täiesti arusaamatut.
Aaria inimene seob aga iga tegevusega väärtusmõiste.
Ta tahab midagi luua: ta tahab väärtusi luua. Toit ja riietus või masinad ja korterid,
või kunstiteosed või midagi muud, millel on väärtus üldsusele.
Teda valitseb soov olla vastutav oma panuse eest.
Juudi jaoks on aga vaid üks väärtus: raha!
Kuidas ja millega ta seda raha teenib, on talle täiesti ükskõik.
Algseks kaubitsemiskraamiks on tal tavaliselt väärtusetu kola, kõiksugu rämps.
Sellega alustavad väiksed juudid.
Kuid juba varsti saavad nad müüa kandikutelt.
Varsti on nad kokku kaubitsenud terve varanduse.
Ja juba varsti on neil tavaline müügiputka.
Kõige ambitsioonikamatel on varsti väikepoed, siis juba suuremad poed.
Ja kõige kavalamad, see tähendab kõige jõhkramad..
saavad lõpuks enda kätte kaubamajad ja pangad.
Ja kolivad linna kõige uhkematesse villadesse.
See tähendab seda, et nad üksteisel ise teel ees ei seisa, nagu ida kitsastes getodes.
Sellepärast valitseb neid tung lahkuda oma pesapaigast rikastesse maadesse, rikaste rahvaste juurde.
Nad vajavad teisi rahvaid, nad vajavad kaupa, millega nad äri saaksid ajada.
Selle, mis on loova aaria rahva jaoks väärtuseks, on juut alandanud kaubaks, mida ta ostab ja uuesti maha müüb.
Ta ostab ja müüb, kuid ei loo midagi.
Loomise jätab ta nende rahvaste töölistele ja talunikele, kellele ta end külaliseks kutsunud on.
Juudid on aga rahvas ilma taluniketa ja töölisteta – parasiitide rahvas.
Kõikjale, kus on näha rahvuslikku haava,
imbuvad nad kohale ja imevad hääbuvast organismist oma toitu.
Rahvaste haigustega teevad nad oma äri.
Ja sellepärast on nende püüd haigusi süvendada ja igaveseks muuta.
Nii on Poolas, nii oli Saksamaal.
Nii on juudid seda kogu oma ajaloo jooksul teinud.
Nad kannavad aastatuhandeid vanu parasiitluse näojooni, igavese juudi jooni,
kes on aja möödudes ikka endiseks jäänud.
Pole vahet juutidel Poolas või Palestiinas, kuigi neid lahutab pikk maa.
Palestiina on rahvusvahelise juutluse vaimne keskus,
kuigi juudi rahvas seal enam arvu poolest tähtsat rolli ei oma.
Siin nutumüüri ääres kogunevad juudid ja nutavad taga Jeruusalemma hävingut.
Aga juutide kodumaatus on nende endi valitud
ja vastab kogu nende ajaloole.
Nelja aastatuhande eest leiame me nende heebrea esiisad rändamas...
Mesopotaamiast Egiptusesse,
kus nad mõningat aega viljaga kauplevad.
Kuid kui maaharijatest egiptlased...
viivisekogujatele ja spekulantidele vastupanu hakkasid osutama,
rändavad nad uuesti välja ning asuvad oma jahiretkele Pühale Maale,
kus nad paikseks muutuvad ja õiguspäraseid ja kultuuriliselt kõrgemal seisvaid põliselanikke armutult ekspluateerivad.
Siin areneb sajandite jooksul negriidsete mõjudega ees-aasialikust...
orientaalsest rassisegust juutide lõplik segarass.
Eurooplastele täiesti võõras, hoopis teistsugustest rassielementidest sündinud
ning meist kehaliselt ja hingeliselt täiesti erinev.
Me ilmselt ei tegeleks nendega sel määral, kui nad oleksid oma orientaalsele kodumaale jäänud.
Aga Aleksander Suure kosmopoliitne maailmariik,
mis ulatus Ees-Aasiast kuni poole Vahemereni ja ka roomlaste piiritu maailmariik,
tõid alles juutide kauplemis- ja rändamistungi tõsisemalt esile.
Nad ujutasid peagi üle lahtise vahemere ruumi.
Sel ajal, kui osa nendest vahemereruumi suurlinnades
ja kaubanduskeskustes paigale asusid,
läks teiste rännak puhkuseta edasi üle Hispaania, Prantsusmaa, Lõuna-Saksamaa ja Inglismaa.
Kõikjal teevad nad end talumatuks.
13. ja 14. sajandil pöördub Hispaanias ja Prantsusmaal rahvas avalikult nende vastu
ja nad rändavad edasi, peamiselt Saksamaale.
Sealt järgnevad nad kultuuri toovale ja
loomingulisele saksa idakolonisatsioonile,
kuni nad lõpuks Poola ja Venemaa Ida-Euroopa osadesse
uue ning suure kogunemiskoha leiavad.
19. sajand oma segaste inimvõrdsuse ja -vabadusideedega
annab juutidele võimsa kasvuhoo.
Ida-Euroopast lähtudes ujutavad nad..
19. ja 20. sajandi jooksul pidurdamatult üle Euroopa riigid ja linnad ning kogu maailma.
Paralleelselt juutide rännakuga läbi kogu maailma, pakuvad meile
võrdluse niisama rahutud rännakloomad – rotid.
Rotid saadavad inimesi juba aegade algusest peale kui parasiidid.
Nende kodumaa on Aasia, sealt rändavad nad hiiglaslike karjadena
üle Venemaa ja Balkanimaade Euroopasse.
18. sajandi keskel on nad juba üle kogu Euroopa levinud.
19. sajandi lõpuks saabuvad nad koos tiheneva laevaliiklusega
ka Ameerikasse,
ja niisamuti Aafrikasse ning Lähis-Itta.
Kuhu rotid ka ei ilmuks, kõikjale toovad nad kaasa hävingu,
hävitades inimeste kaupu ja toiduaineid.
Sel moel levitabad nad igasugu haiguseid: katku,
pidalitõbi, tüüfust, koolerat jne.
Nad on salakavalad, arad ning armutud, esinedes enamasti suurte karjadena.
Nad esindavad loomade seas salakavalat ning nähtamatut hävinguelementi,
just nagu juudid inimeste seas.
Juutidest parasiitrahvas moodustab rahvusvahelisest kuritegevusest suure osa.
Nii oli 1932. aastal juutide osakaal, kes moodustavad kõigest 1% maailma elanikkonnast,
kogu maailma narkokaubanduses 34%; röövides 47%;
Õnnemängude pettustes 47%; rahvusvahelistes kurjategijatebandedes 82%;
prostitutsiooni vahendamises 98%.
Rahvusvaheliste kaabakate ja kurjategijate sõnavara ning mõisted ei pärine põhjuseta
heebria ja juudi keelest.
Need olevused lükkavad otsustavalt ümberliberaalsed teooriad
kõigi selle võrdsusest, mis on inimkujuga.
Nad muudavad oma välimust...
kui nad pääsevad Poola pesapaigast rikkasse maailma.
Mütsi, habeme ja kaftani, mis on idajuudile iseloomulikud,
heidab ta aga maha. Nii tunnevad vaid terasemalt vaatavad inimesed ära ta rassilise päritolu.
See on oluline juudi iseloomujoon, et ta üritab...
alati varjata oma päritolu, kui liigub mittejuutide keskel.
Grupp Poola juute veel kaftanikandjatena...
ja nüüd lääne-euroopalikus rõivastes,
valmis sisse hiilima lääne tsivilisatsiooni.
Loomulikult ei oska need geto juudid korralikult liikuda nendes puhastes Euroopa ülikondades.
Veidi paremini oskavad seda need Berliini juudid.
Nende isad ja vanaisad elasid küll veel getodes, aga
sellest pole väliselt midagi enam aru saada.
Teises ja kolmandas põlves on assimilatsioon oma tipp-punkti saavutanud.
Kõigis välises üritavad nad käituda nagu põlisrahvas.
Ja instinktita rahvad lasevad end selle poolt petta
ja vaatavad neid tõepoolest kui omasuguseid.
Selles peitub tohutu oht,
sest ka need assimileerunud juudid jäävad alatiseks võõrkehadeks...
oma külalisrahva organismis, vaatamata sellele, kui sarnased nad väliselt neile on.
Isegi vanad juudi nimearistokraadid,
kes tõuvõõrandunud aadliga juba mitmeid generatsioone suguluses on, kuuluvad Euroopa nn kõrgema seltskonna sekka.
Ja olugi, et nad on täielikult omistanud oma ümbruse feodaalse kuju, on nad siiski jäänud võõrkehaks ja sellisena tuleb neid ka näha.
Me näitame tüki ühest mängufilmist Rothschild’ide perekonna ajaloost.
Ameerika juudid on selle loonud.
Kindlasti selleks, et ühele juudi ajaloo suurimale nimele asetada mälestusmärk.
"Mamma, peida hõbe ära."
"Jaa, juba peitsingi."
Nad tähistavad oma sangareid juudi kombel ja imetlevad seda,
kuidas vana Amschel Mayer Rothschild oma külalisriiki petab
ja teeskleb vaesust, et maksumaksmisest kõrvale hiilida.
"Maksuametnikule ütleme: me pole juba viis päeva midagi süüa saanud."
"On teil kõht tühi?" "Mitte eriti - -"
"Siis tehke vähemalt näljane nägu!"
"Salamon, sina oled all."
"Ema, peida praad ära."
"Ema, istu oma õmblustööga sinna."
"Nathan, võta käed taskust välja."
"Avage!"
"Kes tuli, Nathan?"
"Ah, mu hea sõber, maksuametnik."
"Too oma kassaraamat välja!" "Meeleldi, ma just sirvisin seda."
"Ajad on väga halvad."
"Gudula, see on mu hea sõber, maksukoguja."
"Mul pole eales nii halba kuud olnud."
"Juba viis päeva pole ma ühtegi kuldenit näinud."
"Meil käivad kliendid. Aga nad ei osta midagi..."
"Mu vahetusäri on peaaegu sama kui mitte midagi."
"Peagi suren ma nälga."
"Sured nälga?" "Siin lõhnab aga nii hästi!"
"Naabrid teevad vist praadi." "Mine pane aken kinni."
"Kelleks sa mind pead?"
"Härra, ma ei mõista Teid."
"Rotschild, sa teed suuremat äri kui teised. 20 000 kuldenit makse!"
"20 000 kuldenit!?" "Te võite mind kasvõi tappa, kuid ma saan vaevu vaid 1000 kuldenit kokku."
"Üles - otsige maja läbi."
"Võib-olla saaksin 2000 kuldenit kokku."
"Läbi kulla transportimise postivankriga"
"ühest riigist teise läheb palju raha kaduma."
"Sõjas saab sellest vaenlane,"
"rahu ajal varas."
"Te olete viis venda,"
"igaüks avagu pangaäri erinevas riigis:"
"üks Pariisis,"
"teine Viinis,"
"ja kolmas Londonis."
"Otsige endale kõige tähtsamad pealinnad."
"Kui raha tuleb Londonisse saata,"
"siis pole vaja ühel eluga riskida:"
"Saatke kiri Nathanile Londoni:"
"maksta nii ja nii palju..."
"Vastutasuks on võlakirjad Londonist Frankfurti."
"Peagi on saabumas sõdadeaeg,"
"ja kõik riigid tulevad Rothschild'ide juurde,"
"sest nende juures on raha kõige kindlam."
Siinkohal tuleks meeles pidada, et rahatšekid pole juutide väljamõeldis
ja nende poolt seda inimkonna heaks ka ei teostata.
Vaid see on neile vahend saavutamaks külalisrahva
üle rahvusvaheline mõjuvõim.
"Ühtegi venda ei tohi saata ebaedu, kui teine on edukas."
"Meie viis pangamaja hakkavad Euroopat valitsema."
"Üks firma, üks pere, Rothschild’id."
"See saab olema teie võim!"
"Ja kui see võim saabub, siis mõelge getole."
Niisiis suundub Nathan Londonisse ja saab inglaseks.
Jakob läheb Pariisi ja saab prantslaseks.
Salomon asub Viini ja temast saab austerlane.
Carl suundub Napolisse ja muutub itaallaseks.
Amschel jääb Frankfurti ja jääb sakslaseks.
Peale selle on ja jäävad kõik nad juutideks.
Seega: prantsuse revolutsiooni ajal,
kui juudid said prantslastega võrdsed kodanikuõigused,
olid neist ühtlasi saanud topeltkodakondsed - nad kuulusid korraga kahe rahvuse sekka.
Asjata pole neil kõigis euroopa õukondades veresugulasi,
ja sellest lähtuvalt salajasi teadmisi kõigist tegevustest nendes õukondades
ja riikides.
Nii õitseb tehnilise arengu töökal sajandil
juutide vahendusäri paremini kui kunagi varem.
Rothschild’ide pere on vaid üks näide sellest juutide taktikast
finantsmõjuvõrgu kudumiseks töötava inimkonna kohale.
Sama taktikat järgivad Warburg’id ja teised juudipankurite pered.
20. sajandi alguses istuvad nad kõikjal...
maailma side- ja rahapunktides:
nad on rahvusvaheline suurvõim.
Kuigi nad moodustavad vaid ühe protsendi maailma rahvastikust, terroriseerivad nad oma kapitali abil
maailmabörsi, maailma avalikku arvamust ja maailmapoliitikat.
New York on täna juudivõimu tsentrum.
New York’i börs, maailma finantskeskus, seisab...
juudipankade mõju all: Kuhn, Loeb, Warburg, Hanauer, Werdheim,
Levison, Selichmann, Guggenheim, Wolf, Schütz, Strauss, Stern jne jne.
Juudi finantskuningad naudivad oma võimu kulisside taga
ja hoiavad end meelsasti tagaplaanile.
Välimuselt on nad täielikult sobitunud külalisrahvaga.
Nad näevad välja peaaegu nagu ehtsad ameeriklased.
Juut Bernard Baruch, Ameerika presidendi sõber ja finantsnõunik,
olles ühe tavalise USA kodaniku maskeeringus.
Otto Kahn Wallstreedi, juudist suurpankur, esineb meeleldi anglo-saksi lordi poosis.
Juudist suurpankur Felix Warburg.
Juudisuurpankur Mortimer Schiff.
Juudijurist ja saksavaenlane Samuel Untermeyer.
Professor Felix Frankfurter Ameerika presidendi õigusnõunik.
Herbert Lehman New York’i osariigi juudist kuberner.
New Yorki pooljuudist linnapea LaGuardia.
USA juudist rahandusminister Henry Morgenthau.
Juut Léon Blum, varasem Prantsusmaa peaminister,
oskab liikuda nagu õige prantslane.
Miljonid prantsuse töölised tervitasid teda kunagi kui nende parteijuhti.
Juut Hore-Belisha, varasem Inglismaa sõjandusminister.
Inglise sõdurid saluteerivad oma juudist komandandi ees.
Aga juut jääb juurteta parasiidiks ka siis, kui ta võimul on:
ta võim ei tule enese jõust,
vaid see püsib seni, kuni eksitatud rahvad...
on nõus neid oma kukil kandma.
Meenutame seda hädist aega, kui Saksamaa kaitsetult vireles.
Tollal arvasid juudid oma tundi saabunud olevat. Kui truud riigikodanikud esitasid nad end
ning näisid olevat sügavas mures saksa rahva saatuse pärast.
Nii läksid nad Weimari rahvusassambleesse,
kus tuli otsustada Saksamaa tuleviku üle.
Juudist saadik Landsberg, vasakul temast Scheidemann.
Juut Hirsch – Preisimaa peaminister.
Berliner Tageblatt’i peatoimetaja juut Theodor Wolff.
Juut Georg Bernhardt kirjastuse Ullsteini direktor.
Juut Hugo Preuss, Saksamaa põhiseaduse koostaja.
Juut Walther Rathenau, Saksa vabariigi välisminister.
Juut Hilferding, saksa rahandusminister.
Juut Bernhard Isidor Weiss, Berliini politsei asepresident.
Teised juudid aga, kelle ülesandeks oli esindada radikaalset suunda, proklameerisid avalikult võitlust igasugu riikliku korra vastu.
Ennastsalgavate rahvaõnnistajate maskis...
lubasid nad massidele kuldseid mägesid.
Ja ässitasid nad üles riikliku korra ahelaid õhkima.
Piiritu isiklik vabadus ja tagasihoidmatu väljaelamine,
kõikide idealistlike kohustuste eitamine, kõigist kõrgematest väärtustest lahtiütlemine,
madalaima materiaalse nautlemiselu tunnistamine,
pühade asjade lakkamatu kriitika, ülestõus kõige kehtiva suhtes,
noorsoo ärakasutamine, üleskutse klassivõitluseks ja terroriks.
Pole juhus, et see rahvasthävitav eksiõpetus
ühe juudi ajust välja on karanud: Karl Marx, ühe Trier’i rabi ja juristi Margoehei poeg.
Saksamaa sotsiaaldemokraatliku partei esimene asutaja ja organisaator oli
Ferdinand LaSalle-Wolfson.
Juuditar Rosa Luxemburg oma õige nimega Emma Goldman,
üks tuntuimatest kommunistlikest aktivistidest.
Juut Nisson, oli vastutav Münchenis nõukogude vabariigi ajal toimepandud pantvangide loomalikes mõrvades.
Juut Frankfurter, natsionaalsotsialistliku eesvõitleja
Wilhelm Gustloff’i mõrvar.
Poola juut Grynszpan, kes mõrvas Pariisis saksa diplomaadi vom Rath’i.
Kuigi see oli vaid väike vähemus,
võttis see eesmärgiks üht suurt, aga kannatlikku, rahvast terroriseerida.
1000 sakslase kohta tuli umbes 10 juuti,
või paremini öeldult:
tuhande üksteise vastu sõdiva sakslase kohta
tuli 10 juuti, kes vaatamata ärialasele rivaalitsemisele, olid oma peaeesmärgis kindlad:
ühine sakslaste ekspluateerimine.
Nüüd surus „ettevõtlikkus” juute suurlinnadesse:
3/4 kõigist juutidest elas suurlinnades.
Aga mitte selleks, et töötada vabrikutes - sellise töö jätsid nad sakslastele.
1000 Berliini töölise kohta tuli vaid 2 juuti.
See eest oli 1933 aasta alguses 100st Berliini riigiprokurörist 15 juuti.
100st kohtunikust olid 23 juudid.
100st juristist olid 49 juudid.
100 arsti kohta oli 52 juuti.
100 ettevõtja kohta aga 60 juuti.
Keskmise sakslase sissetulek oli 810 marka.
Keskmise juudi sissetulek oli aga 10 000 marka.
Sel ajal, kui miljonid töötud sakslased sattusid hätta ja viletsusse,
jõudsid sisserännanud juudid mõne aastaga üüratute rikkusteni.
Mitte läbi ausa töö, vaid viiviste, kelmuste ja pettuste.
Meenutame vaid nimesid nagu Sklareks’id, kes Berliini riigikassat 12,5 miljoni marga võrra kergendasid.
Juut Kutisker, kes riisus Preisimaad 14 miljoniga.
Juut Barmat, kes sama piirkonda 35 miljoniga pettis.
Inflatsioonikurjategija Mendelsohn.
Juudist aktsiaspekulant Katsenelenbogen ja veel paljud teised.
Kõige ohtlikumaks muutub juutlus aga seal, kus tal on lubatud rahva pühamatesse asjadesse: kultuuri,
religiooni ja kunsti sekkuda ja selle üle oma usurpeeritud arvamusi avaldada.
Põhjala inimese ilumõiste on juudile kogu ta loomuses mõistmatu...
ja see jääb talle ka igavesti arusaamatuks.
Saksa kunsti puhtuse ja kontseptsiooni mõistmiseks
pole juurteta juudil mõistust.
Mida juut kunstiks nimetab, see peab ta tõuvõõrandunud närve erutama.
Roiskuva ja mädaneva hais peab seda ümbritsema.
See peab loomuvastane, groteskne, perversne või patoloogiline olema.
Need ravimatute ajude palavikulised fantaasiad esitati kunagi saksa avalikkusele
juudi kunstiteoreetikute poolt, kui suurimad kunstilised saavutused.
Täna ei peeta seda enam võimalikuks, aga selliseid pilditeoseid osteti tollal kõikide riiklike galeriide poolt kokku.
Nad pidid neid kokku ostma, kuna juutidest kunstikaupmehed ja kriitikud neid kui ainukest tõelist modernset kunsti kiita oskasid.
Allakäigu ja värdjalikusse laine läheb läbi kogu saksa kultuurielu.
Loov kunst, arhitektuur, kirjandus ja muusika kannatasid kõvasti.
Rohkem kui aastakümned karjatasid juudid siin oma hukatuslikku rügementi:
olles kunstikaupmehed, muusikaprodutsendid, toimetajad ja kriitikud,
dikteerisid nad Saksamaal, mis on kunst ja kultuur.
Juut Kerr, Weimari vabariigi kunstijuht.
Juut Tucholsky, üks räigematest kõntsliteraatidest,
lausus sõnad: „riigireetmine on au ja...
kangelasideaal on kõigist ideaalidest rumalaim.”
Juut Hirschfeld, kes propageeris homoseksuaalsust ja seksuaalseid perverssusi.
Isegi teaduslike tööde nime all
üritati suunata inimese terveid vajadusi tõuvõõrandunud teele.
„Relatiivsuse” juut Einstein, kes peitis
oma saksavaenulikkuse segase pseudoteaduse taha.
Juut Kestenberg, tegeles Preisimaa kultuuriministeeriumis muusika alaga.
Juutide eldoraado oli saksa teatrilava. Siin valitsesid nad peaaegu piiranguteta
ja teotasid klassikalist traditsiooni oma vaoshoidmatu apelliga madalamaile instinktidele.
Juut Haller oma etendustega.
Samuti nagu ka juut Nelson.
Juut Rotter, kellel oli teatrimonopol seitsme teatriga Berliinis,
lahkudes lõpuks siiski miljoniliste võlgadega.
Juudist lavastaja Robert Klein
Juudist lavadirektor Max Reinhardt.
Enamikul lavadest valitsesid juudid.
Juudikoomikud Erlich ja Morgan.
Ja mitte teisiti polnud filminduses.
Juudist filmirežissöör Richard Oswald.
Juudist filmikoomik Gerron.
Sündsusetu ja vastiku kujutamine,
on juudile kui eriti veidrate mõjude ala.
Juuditar Rosa Valetti.
Juut Kurt Boar meeldib endale eriti perversses esituses.
Juut Kurt Nakuhn, kes ühes filmis allakäinud ohvitseri ülistab,
kes isegi mõrva sooritamast ei kõhkle.
Juut huvitub instinktiivselt kõigest haiglasest ja allakäinust.
Siin haistab ta võimalust hävitamaks ühe terve rahva mõistuspärast otsustamisvõimet.
Juut Lorre, lastemõrtsuka rollis.
Arusaama kohaselt: mõrvatu mitte mõrvar on süüdi,
üritatakse normaalset õigusetunnetust väänata ja läbi kurjategija kaastunnet äratava kujutluse...
kuritegu õigustada ja ilustada.
Jah, tunnen seda.
Pean minema teed, kuhu suunatakse.
Mõnikord pean ma jooksma mööda lõputuid tänavaid... ma tahan minema, minema...
Minuga koos jooksevad nende vaimud, nad ei jäta mind rahule, me pean seda tegema, MA PEAN.
Tavatult suur arv juute on tuntud prominendid.
Nad said oma juutidest hõimuvendade poolt ajalehtedes ja nädalaülevaadetes
esitletud saksa publikule kui saksa kunstnikud ja saksa kultuuri esindajad.
Juut Richard Tauber,
tema ärareisi New Yorki leinati kui kaotust saksa kunstile.
Juuti Ernst Lubitsch’it tervitati kui saksa filmirežissööri.
Mul on eriti hea meel viibida Saksamaal ja minu sünnilinnas Berliinis.
Juuti Emil Ludwig Kohn’i autasustati kui saksa kirjanikku.
"Autor ei saa täna midagi paremat teha...
kui kanda saksa nime välismaale."
Juut Chaplin võeti Berliini külastusel vastu vaimustunud rahva poolt.
Pole võimalik eitada, et üks osa saksa rahvast plaksutas tollal teadmatult sisserännanud juudile,
oma rassi surmvaenlastele.
Kuidas oli see võimalik?
Üks dogma inimvõrdsusest...
oli hägustanud rahva terve instinkti.
Mitmesajaaastane religioosne kasvatus oli õpetanud Euroopa kristlastele...
nägema juudis kristliku religiooni asutaja rahvuskaaslast.
Kõrgemeelsed saksa kunstnikud ja luuletajad...
olid oma ideaalkujutlused heebrea hõimuajaloo piibelikkesse kujudesse seadnud.
Abraham, Isak ja Jakob olid kui eriti kõrge...
moraali kandjad ja õilsama inimkonna ideaalpildid.
Me oleme vahepeal nägema õppinud, ja teame nüüd, et piibliajaloo heebrealased nii küll välja näha ei saanud.
Me peame oma ajaloopilti korrigeerima.
Nii näevad tõelised heebrealased välja.
Järgnevad stseenid näitavad üht juutide purimipüha,
mis on Varssavi juutide poolt jäädvustatud kui kultuurfilm.
Siia tuleks lisada, et seda ohutuna näivat perepidu...
peetakse, et meenutada 75 000 antisemiitliku pärslase mahatapmist...
juutide piibelike eelkäijate poolt.
Piibel teatab võidupeost: „Ja järgmisel päeval juudid puhkasid...
ja tegid sellest päevast pidupäeva. Ja siis tegid nad üksteisele kinke...
ning nad otsustasid, et neid kahte päeva, mida Purim'iks nimetatakse,
ei tohi unustada ja neid peavad kõigi sugude lapselapsed meeles pidama.”
Saksa haritlane, oma ülearuses objektiivsuses ja tolerantsuses,
näeb selles vaid osakest võõrapärasest folkloorist ja kommetest.
Aga see on vana iisraeli rahvas, mis siin käsihõõruvalt oma kättemaksupüha peab.
Kuid need on siiski israeliidid, kes
Lääne-Euroopaliku rõivaste taga oma hommikumaist olemust varjavad.
Mõistmaks kogu tõsidusega seda ohtu, mis kõige selle taga peitub,
on vajalik täpsemalt vaadata juutluse kombelisuse seadusi.
Varasest noorusest alates kasvatatakse juuti rabi poolt vastavalt ta rassile talmudlike seaduse järgi.
Kui juut on vanemaks saanud, saab ta edasises koolis kõrgema sissepühitsuse juutide seadusteraamatutesse.
See pole mingi religiooniõpetus.
Ja rabid, need moonutamiskunsti meistrid, pole rahumeelsed jumala õpetajad, vaid poliitilised kasvatajad.
Parasiitrahva poliitikat tuleb teha varjus.
Ja selle eesmärgid ei peagi tavalisele getojuudile arusaadavad olema.
Piisav on, kui ta noorusest peale on sellest vaimust täidetud.
Mida õpetab ürgvana Talmudi seadus?
"Alati kui oled hirmunud, siis ole kaval:
vasta rahulikult, vaigistades sellega võõra viha, ning võites tema poolehoiu.
Liitu alati nendega, kellele õnn parasjagu naeratanud on.
Viit asja soovitas Canaan oma poegadele:
armastage üksteist, armastage varastamist, armastage liiderdamist, vihake oma isandaid ja ärge kunagi kõnelge tõtt."
Edasise juutide siseelu vormimise võtab üle sünagoog.
Nad arvestavad sellega, et nende keelt ei tunta. Ja nende sümbolite salajast mitmetähenduslikust ei mõisteta.
Nii seavad nad end kaamera ette, isegi oma pühade toimingute juures.
Usklike peadel olevad mustad kastikesed sisaldavad lõike seadustest.
Kauplemine keset jumalateenistust,
pole iisraellastele mingi jumalateotus.
Ütleb ju seadus: Kes Toorat austab, selle ärid õnnestuvad.
Toorarull, mis Moosese viit raamatut sisaldab,
võetakse nn pühast kirstust.
Teel kantslisse suudlevad usklikud juudid Toorarulli, et saavutada oma pattude lunastus.
Toorarull rullitakse selle kohani, kust tuleb parajasti lugeda.
Millist liiki on tarkused, mida Toora usklikele kuulutab?
Hora Hajum, värss 290:
"Issand ole sa õnnistud, kes Sa eraldasid püha rahva ja harilikud rahvad,
Iisraeli rassi ja teised rassid.
Paganad, kes sinu seadusest kinni ei pea,
on end Sinu vaenlasteks teinud; nad on määratud hävitamisele.
Paganatel lasub jumala raev, ja ta ütleb:
ma tapan ka kõige parema paganate seast,
ja maailma rahvastele pole midagi head, sest nad on kõik patustajad.
Iisraeli pojad on aga kõik õigel teel.”
Haghida 3, värss 1:
„Ja issand kõneles iisraellastele:
teie olete mind teinud maailma ainukeseks jumalaks.
Sellepärast teen ma teie rahva maailma ainuvalitsejaks.
Hora Hajim 126, värss 1:
"Õnnistatud oled sa igavesti, kes sa oma rahva vaenlaseid alandad ja hävitad,
et maailm vaid sinule ja sinu rahvale kuuluks."
See pole religioon!
see on vandenõu mittejuutluse vastu. Haiglaselt salakavala ja mürgitatud rassi vandenõu...
aaria rahvaste tervise ja nende moraalse õiguse vastu.
Üks juutide nn religiooni...
"õpetlikum" tava...
on loomade koššer-tapmine.
Siin toodud stseenid on originaalvõtted,
need kuuluvad õdusamate lõikude hulka,
mis eales üks kaamera filminud on.
Me näitame neid siiski, sest olulisem kui kõik muu protest, on,
et meie rahvas mõistaks tõde juutluse kohta.
Nõrganärvilistel rahvuskaaslastel on soovitatav nüüd järgnevaid stseene mitte vaadata.
Väidetavalt lubab juutidele nende nn religioon vaid koššer-liha süüa.
Sellepärast lasevad nad loomadel täie teadvuse juures verest tühjaks voolata.
Seda jõhkrus nimetavad juudid, mittejuutide petmiseks, humaanseimaks tapameetodiks.
Euroopa teadus on alati...
koššer-tapmise loomapiinajalikku iseloomu jaatanud.
Juba aastal 1892. lasi Šveits rahvahääletuse põhjal välja koššer-tapmise vastase seaduse.
Juudi seaduseraamatutel pole mõistmist germaani loomaaustamise ja -armastuse suhtes.
Nad keelduvad lõpetamast isegi sureva looma piinasid.
Nende kaitsetute loomade jõhkra piinamiste vastu...
seisis natsionaalsotsialistlik liikumine juba selle algusajast täie tõsidusega.
Peaaegu kõikides maapäevades ja Riigipäevas...
esitas ta avalduse keelustada koššer-tapmine.
Aga kogu juudi ja juutluse poolt juhitud ajakirjandus nimetas võitlust koššer-tapmise vastu kultuurihäbiks.
Istungitel Badenis, Baierimaal ja Tüüringis,
tahtsid natsionaalsotsialistid seda keelustada,
kuna see ei ole tsiviliseeritud rahvale kohane.
Natsid ja nende viha täis antisemitism...
ärgu vähendagu saksa rahvatavasid...
ja usutavasid.
Nad väidavad, et see on loomapiinamine.
Teadlased on kinnitanud et...
selline tapmisviis...
on kõige humaansem.
„Natsifantaasia koššer-tapmisest.”
Võitlus Koššser-liha vastu.
„Objektiivne uuring rabi dr Engelbert’i poolt.”
Vastuseks paljudele...
kuna kõik tiirleb selle ümber, kas loomade...
tapmine läbi juudi rituaalide on tõesti julmus loomade suhtes,
tahaksin ma öelda järgnevat.
Veristamine on tegelikult lihtsalt...
SAKSAMAA RABIDE SELGITUS.
„Tormilised maapäevaistungid.” Teadlased eitavad NATSI valesid
Rünnak põhiseaduse vastu kukub läbi!
„Natside avaldus kukkus läbi”
Juudipressi arvamus võidutses, kuna vaid vähesed
sakslased olid isiklikult näinud koššer-tapmist.
Muidu oleks see, teades saksa inimese loomaarmastuse, võimatu olnud,
et juudid oleks saanud senini karistamatult...
kaitsetute loomade piinamist jätkata.
Need pildid on selge tõestus koššer-tapmise jõhkrusest,
need paljastavad samaaegselt ka ühe rassi iseloomu, kes oma nüri toorust,
andunult religiooni rituaalide mantli alla peidab.
Tavaliselt seovad juutidest tapjad loomad kinni,
et nende liigutused ei reedaks piinu.
Osalt on aga levinud koššer-tapmine kinnisidumata looma puhul.
Koheselt pärast võimuhaaramist andis Füürer 21. aprillil 1933. aastal välja riigiseaduse,
mis keelas koheselt koššer-tapmise.
Ja nõudis, et kõik loomad oleks uinutatud...
enne veristamist.
Ja nii nagu koššer-tapmisega, nii on natsionaalsotsialistlik Saksamaa
teinud puhta platsi kogu juutlusega.
Juudi vaim ja juudi veri,
ei reosta enam kunagi saksa rahvast.
Adolf Hitleri juhtimise all tõstis...
Saksamaa võitluslipu igavese juudi vastu.
Riigipäevaistung, 30. jaanuar 1939.
"Maailmas on piisavalt elamisruumi."
Lõplikult tuleb purustada arvamus, et juudi rahvas on jumala poolt määratud...
teiste rahvaste arvelt elamiseks ja kasu lõikamiseks.
Juutlus tuleb sobitada soliidsete tegevustega,
nagu seda teevad ka teised rahvad,
või muidu tekib varem või hiljem kujutlematute mõõtmetega kriis.
Kui rahvusvahelisel finantsjuutlusel sees- ja väljaspool Euroopat...
peaks õnnestuma rahvad veel kord maailmasõtta kukutada,
siis pole tulemuseks juutluse võit, vaid juudi rassi hävitamine Euroopas!
Looduse igavene seadus hoida rass puhtana, on igaveseks ajaks...
natsionaalsotsialistliku liikumise pärand saksa rahvale.
Selles vaimus marsib saksa rahva ühtsus tulevikku.